![A TÖKÉLETES PAP PROFILJA](http://archivum.eloszekelyfold.ro/wp-content/uploads/2021/12/969_DSC05122.max.jpg)
A püspök megelégelte a sok névtelen levelet.
Ezért előkapta legújabb iPod okostelefonját, simogatva beindította.
Letöltötte az Úr honlapjáról a frissített, zsinat utáni, posztmodern, Z-generációs papi profil-alkalmazást.
Rátelepítette egyházmegyéje plébániáira. Vírustalanította.
Majd működésbe hozta a hozzá csatolt konvergenciaprogrammal együtt.
Még egy-két klikk.
És a kütyü ki is dobta az eredményt.
Íme a koordináták:
– A tökéletes pap alig harmincéves, de legalább negyvenéves tapasztalattal és mérhetetlen bölcsességgel (N.B. sapientia) rendelkezik. Megjárta már a szórványt, s a hadak útját is, volt nagyközségben, kisvárosban, ismeri a rétegpasztorációt, több mint tízéves káplánsággal a háta mögött ideális főnök. Jelenleg tizenhét filiája van, miközben egyetlen káplánjával vasárnaponta legalább ötöt miséznek fejenként, tíz főállású alkalmazottjuk van, 13 gyakornok, számtalan jóravaló, plébániai önkéntes segíti munkájukat. Húsz hektár erdejük, harminc üzlethelyiségük, hét szegénykonyha és tízezer hívük tartozik még a leltárba. Bejárnak a kórházba, a börtönbe, a rádióba, az egyházi iskolába. Havonta lelkigyakorlatot tartanak üzletembereknek, szakácsnőknek, baktereknek, kórházi alkalmazottaknak, politikusoknak, IT-szakemberek szemét csillantják fel a „management by Jesus” újdonságával, zarándoklatot vezetnek a Szentföldre, Medjugorjéba, Lourdesbe és Rómába, elsőszombatos virrasztást tartanak Csíksomlyón, baba-mama klubot és délutáni iskolát működtetnek a plébánia eleddig még nem használt helyiségeiben, turkálót és kegytárgyboltot üzemeltetnek, ahol felváltva szolgál (ki) gondnok és a kántor.
– A tökéletes pap mindig épít. Persze előbb a régit le kell bontani, de ez nem rombolás, hanem hallgatás az idők szavára. Új bor – új tömlőbe. Haladni kell a korral, ez a huszonegyedik század. Amit örököltem az elődöktől, az elavult, ócska, kifakult. Valami új kell, hogy idecsaljam a híveket. Amúgyis annyi az alternatív művészeti-kulturális program, ihaj-csuhaj, verseny, koncert, magánóra, hétvégi kulimunka, salsa est és kizomba tréning, hogy kell valami tetszetős a templomba és környékére is. Legalább lehet választani.
– A tökéletes pap mindig elérhető, ha kell, mise közben, vagy a vécén is felveszi a maroktelefont. Sosem lehet őt zavarni. Mindig kedélyesen, szépen, udvariasan beszél, bárki, bármilyen ügyben keresheti. Nem kapja fel a vizet, nem fáradt, van ideje másokra, éjfél után kettőkor is szívesen ugrik, ha a sürgősségre hívják.
– A tökéletes pap korán kel és korán fekszik. Reggel ágyat vet, este lábat mos. Nemcsak az irodában, a plébániáján is rend, patikatisztaság van.
– A tökéletes pap sosem hízik el. Csak annyit eszik, amennyire szüksége van, sőt abból is naponta másfél órát lekocog, lebiciklizik, a többit meg ledolgozza…
– A tökéletes pap tiszteletben tartja hívei emberi méltóságát, szabadidőhöz és másik 2714 polgári jogához fűződő rendelkezését, esze ágában sincs holmi templomba járással szekálni őket. Inkább ő csinál mindent egyedül. Helyettük. Nélkülük. Meg amúgy is. Fészbukon gyóntat, digitálisan áldoztat, virtuálisan prédikál.
– A tökéletes pap nem tesz kivételt hívei lelkiségi igényei, beállítottságai, csoportjai között. Minden szeánszon, karizmatikus gyűlésen, zarándoklaton, lelkiző találkozón részt vesz, ahol csak két tányért összeütnek. Mindenütt hirdeti az igét, osztja az áldást.
– A tökéletes pap sosem sértődékeny, sosem lehet őt felmérgesíteni, sosem gurul dühbe, sosem borul ki, sosem veszíti el lélekjelenlétét, sosem lámpalázas. Bírja a gyűrődést, a kritikát, a vádaskodást, állja a bosszúálló, sértett hívek tekintetét, megvédi az egyház jogait és a saját becsületét is. Kiáll a közösség érdekeiért, és ha kell, a hivatallal szemben is harcol a rábízottak igazáért. Indulatait szelíd erővel kezeli, mosolyogva tartja mederben. Ő a hívek békéltetője, a konfliktusok villámhárítója. De ha légy vagy muslinca repül a kehelybe, képes a keze ügyében levő feszülettel odacsapni…
– A tökéletes pap messze elöl jár a tanulásban, a tudásban. Sziporkázó értelmiségi. Minden témához ért, bármihez hozzászól, minden tudomány és művészeti ág kedves előtte. De akadnak olyan vájtfülű, guglin és interneten, s még ki tudja miken nevelt, jól értesült hívek, akik rangon alulinak tartják leereszkedni az ő szintjére, nem tudnak vele elcsevegni bármiről, mondván: attól, hogy pap, nem biztos, hogy értelmiségi…
– A tökéletes pap jó vitapartner. Őt nem lehet sarokba szorítani, még az ovális tévéstúdióban sem. Ha szükség, legföljebb lekapja a mikrofont, földhöz vágja, és kisétál élő adás alatt. Ha meg kedvező a konjunktúra, akkor higgadtan érvel, az igazságnak megfelelően támasztja alá indítékait, szavainak súlya van, pontosan idéz, és őt is boldog-boldogtalan idézi. Ő arra predesztinált, hogy közössége ikonikus figurája legyen. Vagy nem.
– A tökéletes papnak sosem fáj semmije. Mindig makkegészséges. Képes naponta három kollégát is helyettesíteni, folyton úton van, de általában otthon szokott tartózkodni, és zsolozsmával a kezében szundít el, miközben reverendásan és cipősen, a diványra heveredve, félszemmel a Szulejmán-sorozatot bámulja a tévében. De 39 fokos lázzal is rendelkezésre áll, hisz első a köteles szolgálat.
– A tökéletes pap nem avatkozik a nagypolitikába. Számára minden párt egyforma, mindegy, kire vagy mit szavaznak meg a hívei, még csak arra sem biztatja őket, döntsenek lelkiismeretük szerint. Mekkora bunkóság őket „politikailag” terelgetni! Egyébként is, mi az, hogy: lelkiismeret!?…
– A tökéletes pap egyszerre liberális és konzervatív, progresszív és maradi, nemzeti és globalista, hiszen mindenkire ki kell vetnie hálóját, nehogy a gonosz elcsábítsa híveit.
– A tökéletes pap igényes a ruházkodásban, érdeklik őt a márkás cuccok, a legújabb autók, de legszívesebben a szalonnás kenyeret, a zakuszkát, a házi kolbászt, a homórodi borvizet és az Ukrajna-biciklit kedveli. Ha pedig a kutyariasztó paprika-spray vagy az elektrosokkoló nem használ, saját bicskájával faragott bunkósbottal űzi távol a pásztorkutyákat, ha a két filia közt megtámadnák.
– A tökéletes pap mindig ott van otthon, ahol szívesen látják, és mindig haza vágyik előző plébániájára.
– A tökéletes pap nem szereti az áthelyezéseket, de ha megunta valahol, még akkor sem maradna, ha a hívek és a püspök fizetésemeléssel vagy esperesi kinevezéssel riogatnák.
– A tökéletes pap nem szereti, ha neki parancsolnak, de nehezére esik, hogy híveit a hirdetésekben állandóan emlékeztesse az egyházadóra, közmunkára, közerkölcsre, köz… mindenre, egyszóval a kötelességeikre.
– A tökéletes papnak megvan a véleménye mindenről, és jó tanácsokat is szívesen adna bárkinek, de senki sem kíváncsi rá. – A tökéletes pap soha nem szemetel a papi listán, nem szereti a szócsatákat, de annál jobban tudja, melyik paptestvérnek mi jár a fejében, hiszen nemrég olvasta (szörnyülködve) legutóbbi bejegyzésüket. Meg is van róla a véleménye.
– A tökéletes papnak nincs ideje – bokros, halaszthatatlan lelkipásztori teendői miatt, miután jól meghányta-vetette a kényelmi és fiskális szempontokat – a másikat meglátogatni, még akkor sem, ha annak kapuja előtt száguld el rendszeresen; az meg végképp szóba sem jöhet, hogy erre külön egy napot áldozzon. Ne adj’isten, hogy ketten vagy hárman felkerekedjenek, és megnézzék az egyházmegye másik felében tengődő kisebb vagy nagyobb testvéreiket, hogyan élnek, mik a hírek arrafelé. Ennyi időre nem lehet a híveket magukra hagyni.
– A tökéletes pap temetésén sokan vannak, papokból is több, mint száz, plusz legalább két püspök. Persze az is lehet, ehhez jó korán, fiatalon, vagy mi több, hirtelen kell meghalnia, de az is megeshet: volt bőven idő ellépni a temetésre, mert otthon aznap éppen nem volt temetés. Lesz róla is egy emléktábla a templom falán, és utódja még tökéletesebb lesz, mint ő. Aztán a harmadik utód a táblát ódivatúság címen le is szereli majd. Papi sors, vagy amit akartok…
– A tökéletes pap arra jó, hogy kopjafákat, dísznyergeket, turulmadarakat, gázelosztó állomást, erdészlakot és éjjeli menedékhelyeket megáldjon, tartson nyugdíjas-búcsúztatót a volt szakszervezeti étkezdében, emlékezéseket, konferenciákat, falunapokat lelkimenedzseljen, torokat, lagzikat, testvérkapcsolati bulikat, gulyásfőző versenyeket zsűrizzen, aztán ha sikerült őt leitatni, három napig van témája a jereváni rádiónak és a csepűtelefonnak. A hívek meg annál jobban szeretik.
– A tökéletes pap csak azt csinál, azzal van elfoglalva, amivel őt a főpásztor megbízta. Se többet, se kevesebbet. Abban éli ki kreativitását, ami keze ügyébe kerül. Úgyis egyre jönnek a körlevelek, s onnan aztán biztosan megtudja, mi a dolga. Úgyhogy… minek önállóskodni és menni a saját feje szerint? Még ráírnak, hogy honnan a pluszjövedelme, erre nem kért engedélyt, másképp kellene végezni a liturgiát, miért vakarta meg az orrát az oltárnál, s különben is, ne egyénieskedjen, mert az egyház s a Szentlélek okosabb, mint ő…
– A tökéletes pap minden gyűjtést bevezet és kivezet, minden fillérrel elszámol, és minden lejt oda tesz, ahol a legnagyobb szükség van rá. De tarisznyája sosem üres. Éhhalál miatti boldoggá avatása már évszázadok óta húzódik.
– A tökéletes pap, ha nyugdíjba ment, álljon félre, ne szívja mások elől a levegőt. Neki már lejárt, minek erőlködik. Nemcsak másokat temetett el hivatásszerűen, éltében már őt is földbe döngölték…
– A tökéletes pap holta után is tanult még valamit, mert a tisztítótűzben rájött: a szenvedést ugyan nem lehet megúszni, de azért sok mindent elkerülhetett volna. Példának okáért, jobb lett volna, ha a szentségre törekszik és nem a tökéletességre…
– A tökéletes papot helyettesíti a hitoktató, az adminisztrátor, a nép ügyvédje, a pénzosztó politikus, a Caritas-referens, a civil teológus, az orvos, a színész, az ápoló, a mentálhigiénés szakember, a telefonos lelki segélyszolgálat… Anyagi ügyeit rendezi a könyvelő, a gazdasági igazgató, a pályázatíró. Helyette manapság már mindent jobban tud, mindent megold a média, a pszichológia, a különféle társadalomtudományok. – Talán szabadidő-szervezési projektfelelős, menedzser még mindig lehetne belőle, de ezt az állást egyelőre egy Babeş-Bolyain frissen diplomázott kolozsvári egyetemista tölti be. Ideiglenesen.
Aztán pittyegni kezdett a telefon kijelzője. A püspök feltette az egyik okulárét a másikra, azzal silabizálta ki az üzenetet: „A készülék lemerült, kérem helyezze a töltőbe.”
Utóirat
A fenti írás a fantázia szüleménye. Afféle fikció-vízió. Álom, s esős idő. Amennyiben a benne leírt személyek, helyek, stb. a valósággal megegyeznének, az pusztán a véletlen műve lehet…
Sebestyén Péter